Undersökning visar: Stora skillnader i plaströrs kvalitet – mer egenkontroll och testning behövs
![](/documents/1271139/1398179/keittion+hana_makuhaitat.jpg/dc56cb6b-b008-4bfd-a88f-ac07587e3934?t=1432894227000&width=1200)
Bland de PEX-plaströr som används som vattenledningar förekommer stora skillnader i kvaliteten till och med när det är fråga om rör som är gjorda av samma tillverkare. För att tillverka produkter av jämnare kvalitet borde egenkontrollen i fabrikernas produktionsprocess utvecklas och testningen av produktpartier ökas. Detta konstateras i en undersökning där man har utrett urlakningen av kemikalier, i synnerhet tert-butylalkohol (TBA) från plaströr i hushållsvattnet.
Mest kemikalier läcker ut i hushållsvattnet från PEX-plaströr när röret tas i bruk. Därför är det viktigt att fastigheters vattenledningssystem spolas när de ska tas i bruk. Man kan minska hälsoriskerna från de ämnen som läcker ut i vattnet från rören genom att man låter vattnet rinna tills det blir kallt innan man dricker det eller använder det för matlagning. Även i övrigt rekommenderas en riklig vattenanvändning under några månader efter att rörsystemet har tagits i bruk.
Grunder för gränsvärden för TBA föreslås för produktgodkännande och kontroll av hushållsvattnets kvalitet
Syftet med undersökningen var att få fram information om hur TBA lakas ur från PEX-rör både vid kortvarigt testbruk för produktgodkännande och vid långvarigt bruk. Det har konstaterats lukt- och smakolägenheter från nyinstallerade PEX-rör för kallt och varmt vatten på olika håll i Finland, i synnerhet under 2014. Lukt- och smakolägenheterna har orsakats av kemikalier, såsom metyl-tertbutyleter (MTBE), etyl-tertbutyleter (ETBE), tert-amylmetyleter (TAME) och tert-butylalkohol (TBA), som läckt ut i vattnet från rören. För dessa ämnen har det inom EU inte fastställts några hälsobaserade gränsvärden för halter i dricksvatten.
MTBE, ETBE och TAME ger upphov till lukt och smak i vattnet även vid sådana halter som inte är skadliga för hälsan.
TBA däremot ger inte upphov till lukt och smak vid sådana halter som kan vara skadliga för hälsan. Lukt och smak i hushållsvattnet är dock ofta även ett tecken på att TBA-halten kan vara hög och möjligtvis högre än det gränsvärde som föreslagits för hushållsvatten.
I undersökningen föreslås grunder för gränsvärden för den högsta godtagbara halten av TBA för att användas i byggbestämmelser, vid produktgodkännande och vid kontroll av hushållsvattnets kvalitet. För närvarande anges produktkrav i förordningar om typgodkännande, men typgodkännande är frivilligt för tillverkaren. Huruvida PEX-rören duger som ledningar för hushållsvatten bedöms utifrån materialsammansättning och produkttestning.
Enligt Institutet för hälsa och välfärds bedömning är det hälsobaserade gränsvärdet för TBA i hushållsvatten 500 µg/l. Enligt undersökningen kan gränsvärdet användas vid kontroll av hushållsvattnets kvalitet och vid bestämning av gränsvärdet vid produkttestning. I samband med undersökningen utarbetades också ett förslag till provtagningssätt för att förenhetliga kontrollen av hushållsvattnets kvalitet.
Undersökningen utfördes av FD Martti Latva, DI Tuija Kaunisto och DI Aino Pelto-Huikko vid Vesi-Instituutti WANDER vid yrkeshögskolan Satakunnan ammattikorkeakoulu (SAMK) samt FM Jari Kiuru vid VTT Expert Services Oy. Forskningsprofessor Hannu Kiviranta från Institutet för hälsa och välfärd var med i forskningsgruppen i egenskap av expert på kemikaliers hälsoeffekter.
Ytterligare information:
FD Martti Latva, ledande projektchef, Satakunnan ammattikorkeakoulu (SAMK) Vesi-instituutti WANDER, tfn 044 710 3060 (resultaten från undersökningen)
Jarkko Rapala, konsultativ tjänsteman, social- och hälsovårdsministeriet, tfn 0295 163 315 (kontroll av hushållsvattnets kvalitet)
Kaisa Kauko, överingenjör, miljöministeriet, tfn 0295 250 121 (byggbestämmelser och produktgodkännande)
Hannu Kiviranta, forskningsprofessor, Institutet för hälsa och välfärd, tfn 0295 246 361 (det hälsobaserade gränsvärdet för TBA)